Jag hänger på konstmuseet
Jag hänger på konstmuseet.
Inför lyckta dörrar.
Öppna för allmän beskådan.
Jag hänger mig på konstmuseet.
Fötterna sprattlar.
Öppna dörrar.
Lugn i omfamningen.
![](https://cdn1.cdnme.se/1576502/8-3/image_54e910bf9606ee3a73b9b810.jpg)
Liten bit av himlen
![](https://cdn1.cdnme.se/1576502/8-3/image_54e90b3e9606ee3ae905b604.jpg)
ur Hauerwas, Det fredliga riket (övers. Patrik Hagman)
Kunskap är mat
Ge mig lite mer kött.
Jag är ett hungrande lejon på Gujarats savann.
Ett barn om året, räcker det?
-Äter han barn också?
-Nja, i så fall får det vara minst två, annars blir han inte mätt.
Kryp ner nu och sov så gott.
Men jag blir inte trött. Jag vill inte gå till sängs utan mat.
Jag står inte ut med att vara i garderoben.
När pappa öppnar och lyser med ficklampan har jag redan smitit ut.
Till ställen där sagorna ger mig mer per ord, mer per capita,
mer av verklighetens mångfald att botanisera bland.
Ingenting är saga. Ändå allt.
Jag äter som aldrig förr.
Jorden kan du inte göra om
En broder mer
Jorden kan du inte göra om.
Stilla din häftiga själ!
Endast en sak kan du göra:
en annan människa väl.
Men detta är redan så mycket
att själva stjärnorna ler.
En hungrande människa mindre
betyder en broder mer.
Stig Dagerman
Där jag bor
Jag bor i Berlin. Precis intill S-bahn. Det är sommar och på balkongen ligger jag och hostar och läser tjocka böcker lånade på biblioteket här. Vi får lägre hyra på grund av den höga avgasnivån. Inte lika hög som i Shanghai, tänker jag.
Tapeterna på tvären, eller linjerna i alla fall.
Alla linjer kör inte på S-bahn men de flesta kör rakt igenom lägenheten.
1 rum o kök och möbler från containern. Så här vill jag ha det. Livet på en pinne.